Jag tänkte...
att du och jag kunde resa till Baiae.
Det lär vara trevligt där.
- Huset har ju varit fullt...
- En underbar idé, men...
Men vad?
Jag kan inte lämna Lyde ensam.
- Hon behöver mig.
- Gör hon?
Evander har varit försvunnen i två månader.
Det har nog hänt Evander nåt.
Han är antagligen död!
Vakna, Pullo!
- Marcus Antonius väntar!
- Dra åt helvete...
Då så.
Tack, raring.
Tacka inte slavarna.
Det försämrar disciplinen.
Värst vad du var munter...
Är det Niobe?
Hon jagar upp sig
över sin systers man.
Fruntimmer. Hon kanske är...
Vad då?
Jag vet inte. Fruntimmer...
Mäktige erövrare av Gallien,
Mars och Bellona sväller
av stolthet över ditt verk.
- Och...
- Vid Juno, vad du pratar skit.
- Kom till saken, karl.
- Genast, ers nåd.
Publius Servilius är här.
Bra, då slipper vi dem. Försvinn.
- Jag...
- Försvinn!
Marcus Antonius tar emot
era ansökningar i morgon.
Vorenus!
Ut!
Ett päron, Cynthia.
Servilius, min käre gamle vän!
- Hur står det till?
- Jag har hälsan, tack.
Ursäkta, har vi träffats förr?
Inte? Ingen aning.
Jag låtsas alltid det med civilister.
Det är klokast så.
Det här måste vara din vackra fru,
vars namn fallit mig ur minnet.
- Poppaea.
- En blomma!
Ursäkta röran.
Pompejus smak var ganska trist.
Jag föredrar lite mer färg.
- Så rätt.
- Det blir säkert förtjusande.
Ursäkta om vi talar allvar.
Låtsas att jag inte är här.
Omöjligt. Men jag ska försöka.
Caesar har satt mig att styra
medan han är i Grekland.
Han roar sig med att jaga Pompejus,
medan jag käbblar
som en jäkla civilist.
Men jag ska göra mitt bästa.
Jag ska bli en bra politiker,
även om det tar kål på mig.
Eller på nån annan...
Du är den högste senatorn
som är kvar i Rom.
Jag har den äran.
Och före detta Pompejus-anhängare,
till på köpet.
Därför kunde det vara lustigt
om vi utsåg dig till konsul
för det här året.
Konsul?
- Det vore...
- Låt mig tala till punkt.
När senaten möts nästa gång
finns det ett par lagförslag
som jag vill att den antar omedelbart.
Jag är säker på att du vill vara till hjälp.
Punkt ett.
Senaten ska utse Caesar
till din medkonsul.
Men han är ändå diktator?
Konsul låter så mycket bättre.
- Har du förstått?
- Ja.
Punkt två. Du ska föreslå följande lag:
"Med omedelbar verkan
måste en tredjedel av alla som arbetar
"inom lantbruket
vara frigivna slavar eller medborgare."
Jag förstår inte.
Slavarna har tagit allt arbete.
Det orsakar arbetslöshet
bland den fria befolkningen.
Vi måste skapa fler jobb.
Men det blir enormt dyrt!
Ja. Men bara för de få rika
som äger all mark.
Och de kommer att ha gjort något
i högsta grad patriotiskt.
Det verkar ganska extremt,
minst sagt.
- Rent av förödande.
- Kanske det.
Jag struntar i om det är
de rika eller fattiga som lider.
Caesar vill ha den här lagen,
och han är min vän.
Jag kan alltid kringgå senaten
och sammankalla en folkförsamling.
En god talare som du kan kanske
övertyga dem om att Caesar har fel.
- Det behövs inte.
- Bra.
Då så.
- Jag vet inte vad jag ska säga.
- Säg då ingenting. Det är ofta bäst.
Du känner väl till Posca, Caesars
hantlangare? Han tar detaljerna.
Poppaea...
Om din man skulle dö,
kom då till mig, så gifter vi oss.
- De håller sina löften.
- Vad?
Caesar och Marcus Antonius
handlar rätt mot folket.
Du var väl rädd
att Caesar skulle bli en tyrann?
Men de ordnar jobb åt arbetslösa.
Det kan du väl inte klaga på?
Han förhandlar
i sällskap med en hora och en dvärg.
Tror du Cincinnatus skulle sjunka så lågt?
Vem?
Marcus Antonius har sina egenheter,
det ska inte förnekas.
Jag måste ha nåt starkt.
- Du?
- Än sen?
Jag säger inte emot...
Förlåt mig.
- Lugna ned dig lite.
- Lugn? Två månader!
- Är du inte klar snart?
- Sitt still!
Med en sån sur uppsyn
fångar du ingen stilig, ny man.
Jag vill inte ha nån ny man.
Du kan inte ha en oxdrivare till man
nu när din far är prefekt.
- Det vore inte rätt.
- Jag sa ju det.
Tur att ni inte betalat hemgiften.
- Vi hittar en trevlig man med rätt ställning.
- Jag vill inte ha nån!
Det passar sig inte att vara ogift!
- Hon ska prata om passande...
- Vad ska det betyda?
Du vet vad jag menar.
- Vakta din tunga.
- Annars vad då? Vad ska du göra?
Såja.
Det gick bra ett tag, men nu...
Ska jag slå henne, tycker du?
Jag vet inte... Det fungerar bara
om man är ihärdig.
Ge dem spö ett par gånger om dagen
tills de blivit fogliga.
Men då blir de fula.
Det vore synd
att märka en sån skönhet.
Det är hon, va?
- Hon är en skönhet.
- Det är hon.
Slavar, pengar - vad får jag? Ingenting.
Ett hus fullt av klagan...
och en fru som inte ens
vill ligga med mig.
- Varför inte?
- Hon kan inte när systern är där.
Vad spelar det för roll?
Vad är det för fel på henne?!
Vad är det för fel på mig,
som lönas så här?
Du borde kanske lämna henne.
Aldrig! Jag lämnar henne inte.
Jag dör hellre än lämnar henne.
Såja... Det ordnar sig.
Det ordnar sig.
Vem, frågar jag, ställd inför
de överväldigande argument
som jag här har framlagt,
kan undgå
den överväldigande slutsatsen?
Därför ber jag er,
ärade församlade fäder
att stötta mig i denna viktiga och...
..patriotiska lagstiftning,
som kommer att...
Önskar någon yttra sig
emot förslaget?
Ingen är emot. Ingen omröstning krävs.
Förslaget antages.
Tomt.
Om det inte finns vin
går det bra med vatten.
Tack ska du ha.
Jag har hört mig för
om din man, Lyde. Om Evander.
- Hört dig för?
- Försökt luska lite.
Jag känner en del skumma typer.
Typer som kan veta
vad som hänt en försvunnen man.
De sa att han hamnade i bråk
med några greker på andra sidan floden.
- Spelskulder.
- Evander spelade aldrig.
Det är väl sånt
man håller tyst om inför frugan.
Vad menar du?
Jag beklagar,
men han kommer nog inte hem.
Han är nog död.
Är du säker?
Så sa de. Död. Mördad.
Det är inte sant.
Mitt råd är att du gör bäst i
att glömma honom. Gå vidare.
Det är inte sant.
Du har fortfarande människor
som älskar dig. Tänk på dem.
Låt dem ta hand om dig.
Eller hur, Niobe?
Det är bäst att hon går vidare.
Det är bäst att tänka på dem
som älskar en.
Glöm Evander. Glöm det som varit.
Nu ska jag gå.
Jag behöver en droppe vin inför dagen.
Snälla Lyde, gråt inte...
Jag är hemskt ledsen.
Det är lite för sent, va?
Du var inte ledsen
när du knullade honom, eller hur?
Jag tänker inte vara tyst.
Du är en tjuv och en hora
och du stal min man!
Han kom till mig!
Jag älskade honom aldrig.
Jag älskar min man.
Och om du hade...
Om jag hade vad då?
Gett honom ett barn, menar du?
Förlåt. Förlåt mig, är du snäll.
Jag förbannar dig, syster!
Med furiernas nåde förbannar jag dig.
Jag ska bevara din hemlighet
för barnets skull,
men tala aldrig nånsin
med mig igen.
Var försiktig!
Bravo!
Lite blodtörst klär dig, Octavius.
Du ser stilig ut. Eller hur?
- Ja.
- Titus Pullo är en bra lärare.
Synd att Caesar inte är här.
Då skulle du ha fått jobb direkt.
Du kanske skulle resa till Grekland
och få lite Pompejusblod på svärdet.
- Var inte fånig.
- Hurså?
Om vi inte skyndar oss
är de döda
innan Octavius hinner glänsa.
Han är fortfarande ett barn.
Han är ju en liten man nu.
Enbart svärdslek gör honom inte till man.
- Har du penetrerat någon än?
- Snälla mamma...
- Har du det eller inte?
- Inte.
Sa jag inte åt dig att ordna det?
Ursäkta. Jag ska ta hand om det.
Var inte orolig. Det är enkelt.
När du väl är i sadeln går det av sig själv.
- Eller hur, Pullo?
- Just det.
Och ingen simpel soldathora.
Nånting rent och sött.
- Ska bli.
- Bra.
Merula får sy dig en toga. Vad mer?
Han kanske ska döda nån.
Det sker i sinom tid.
Vi har fiender så det räcker.
Gör mitt barn friskt.
Min dotter.
Jag önskar mig en son.
God natt, då.
God natt.
- Make...
- Vad är detta?
Jag tänkte att vi skulle
vara ensamma ett slag.
Jag har skickat flickorna
och Lucius till Clarissa.
- Och Lyde?
- Hon är hos en vän.
- Varsågod och sitt.
- Jag har redan ätit.
Men jag kan ta lite till.
Ursäkta mig.
Sätt dig här hos mig.
- Det är bra.
- Jag kan inte äta upp allt själv.
Den rätta tiden är inne...
om du vill ha mig i natt.
Det vill jag.
Det vill jag gärna.
"Käre Marcus Antonius.
"Hoppas din hälsa
är bättre än mina segerchanser.
"Jag jagade Pompejus genom Grekland
"men han vägrade att slåss.
"Jag trodde att han var slö,
"men gubben har lite förstånd kvar.
"Han har samlat tio legioner,
"och jag är vida underlägsen.
"Nu skäller katten på hunden
och Pompejus jagar mig.
"Jag kan inte överlista honom
hur länge som helst.
"Mannarna är trötta,
och vi måste snart slåss.
"Ta med dig trettonde hit
så fort du kan."
Fördömt!
Ska jag sammankalla legaterna?
Nej. Vänta.
Jag måste tänka på saken.
Det här är förtjusande.
Precis din färg.
- Jag skulle föredra nåt enklare.
- Varför det? Vi tar det.
Men det här...
Gudomligt.
Antonius kommer att älska det.
Han gillar mig i österländska stilar.
- Hur mycket för båda?
- Femtusen.
- Du är en tjuv.
- Fyra och ett halvt, då.
Tre.
Har vi råd med det här?
Borde vi inte vara mer sparsamma
när läget är som det är i Grekland?
Oroa dig inte, jag tänker framåt.
Titus Pullo är här, dominus.
Säg att jag är sjuk.
Han kan komma tillbaka nästa vecka.
Inte alls! Octavius tar emot honom
om en stund.
Och ge honom pengar.
Du har skjutit på detta länge nog.
Du ska penetrera nån i dag,
annars bränner jag upp dina böcker.
Iväg med dig.
Bered väg för en adelsman!
Oroa dig inte.
Det här är ingenting.
Varför all denna uppståndelse, då?
Det förstår du snart.
Försvinn!
Det här är ingen infanteribordell.
Lugna nu ned dig, gumman.
Vi är här för unge herrns skull.
Och slantar har vi gott om.
Ursäkta mig, då.
Det är en ära att få stå till tjänst.
Vad önskar unge herrn?
Första gången... Inget raffinerat.
Vi har säkert nåt som passar.
Nåt exotiskt, kanske?
Eller nåt ungt?
Lätt, enkelt.
Lite mager, va? Han kommer inte
att märka att han gjort det.
Du skulle inte märka nåt.
Mer att ta på
men ändå nymflik. Graciös.
Den här kommer direkt från båten.
- Den där blir bra.
- Sakta i backarna, unge herrn.
Det här är ett viktigt beslut.
- Låt oss se...
- Den där blir utmärkt.
Unge herrn kommer att bli nöjd.
Gå och gör dig i ordning.
Om vi skulle klara ut
det pekuniära...
Javisst.
- Vad kostar det?
- Ettusen.
För det får jag hälften
av hororna i Narbo, och deras mödrar!
Vi är inte i Narbo,
var det nu ligger.
Som du vill, min duva.
Vi ska betala.
Men då ska hon knulla
som Sköna Helena med eld i arslet,
annars får vi se på annat.
- Tala.
- Gnaeus Pompejus Magnus hälsar
och hoppas att hans hus är till belåtenhet.
Det duger.
Kom till saken.
Caesar är dödsdömd - och du med,
- om du inte sluter en separat fred.
- Och?
Då kommer Pompejus
att vara barmhärtig och generös.
Hur?
Han skänker dig livet. En provins.
Pengar nog att bevara värdigheten.
Varför tror han
att jag sätter så stort värde på livet?
Varför är du inte i Grekland?
Le inte mot mig.
Kom tillbaka i morgon
så ska Pompejus få ett svar.
Inte den vägen!
Och skyl ditt ansikte.
Utgå.
Du ta ned kläder?
Det var en intressant brytning.
Inte förstå.
Varifrån kommer du?
Varifrån...
Vet inte.
Vet du inte varifrån du kommer?
Rom ta mig mycket ung.
Döda mor, far, bror - ta mig.
Jag förstår. Tråkigt.
Vänd dig om.
På alla fyra.
Trevligt ställe, det här. Rent.
Man skulle inte kunna...
eftersom jag är med adeln...
Inte en chans.
Nej, slåss på riktigt!
Slåss, för tusan!
Så ska det se ut!
Bra!
Sjåpa dig inte,
det är bara en skråma.
Såja...
Ja, Posca, vad är det?
Jag vill påminna om
middagen i kväll med Atia.
Dis söner!
Kila i väg nu.
Var är han?!
Han har mycket att göra. Politik.
Han lovade att komma. Castor!
Skicka nån till Pompejus...Marcus
Antonius villa och fråga var han är.
- Var Antonius är? Genast.
- Säg inte att det är jag som frågar.
Stanna!
Han kommer att förstå att det är jag.
Skicka ingen.
- Jag skickar ingen.
- Jag struntar i om han kommer!
Halt!
Välkommen, dominus.
Ursäkta att jag är så sen.
- Kan du förlåta mig?
- Givetvis.
Jag hade alldeles glömt bort att du
skulle komma. Vilken trevlig överraskning.
Jag ska gå och klä mig ordentligt.
Den unge Apollo!
- Hur var det?
- Det var...trevligt.
Det tror jag, det.
- Hur var han?
- Som tjur.
- Vad är det?
- Ingenting.
Berätta.
Marcus Antonius tänker inte fara
till Grekland och hjälpa Caesar.
Jag har svurit en ärelös man trohet.
Då slipper du fara till Grekland.
- Vi får vara tillsammans.
- Sant, men ändå.
Har du inte alltid sagt
att Caesar handlar orätt?
Det handlar inte om det.
Det finns en moralisk princip här.
En sån dumskalle du är!
Inte hungrig?
Jag blir fort mätt
efter alla år med soldatgröt.
De senaste nyheterna från Grekland
kan inte ha förbättrat aptiten.
Knappast.
Är det verkligen så illa?
Caesar vinner alltid.
Pompejus har samlat tio man
för var och en av Caesars.
- Aritmetik visar ingen nåd.
- Jag var rädd för det...
Vad tänker du göra?
Jag vet inte.
Du är mäktig. Folket älskar dig.
Bara för att de inte känner mig.
Du skulle kunna bli Roms främste.
Det har jag inte tänkt på.
Det borde du göra.
Du borde tänka på det.
Jag tänker på nåt helt annat.
Vatten.
Jag skulle kunna sova i en vecka.
Jag har funderat på en sak.
Vi borde gifta oss.
Gifta oss?
Varför skulle vi vilja det?
- Jag kanske älskar dig.
- Du skämtar.
Ett tag blev jag orolig.
Jag skämtar inte.
- Men snälla du...
- Lugn, jag håller inte på att bli blödig.
Jag tänker strategiskt.
Om Caesar besegras kan jag inte
gå ihop med Pompejus-anhängarna.
- Jag behöver beskydd.
- Det är sant.
Men vad vinner jag?
- Om Caesar besegras...
- ..besegras jag också.
Bara om du far till Grekland.
Stannar du i Rom
har du det väl förspänt.
Du har folket med dig.
Det enda du saknar är pengar.
Även om ditt namn är aktat...
- ..är jag ingen patricier.
- Precis.
Men i lag med mig
får du både pengar och adelskap,
och kan göra dig till kung om du vill.
Och du skulle bli drottning.
Din ömma och trogna maka.
Bara om jag övergav en vän,
en man av din egen släkt.
- Är du för redbar för det?
- Så får det verka.
Du vill nog inte dö för syns skull.
- Inte?
- Caesar kommer ändå att dö.
Du är för listig
för att dela hans öde i onödan.
Jag har inte insett förrän nu...
vilken ondskefull ragata du är.
Försvinn!
Tack, Pullo.
Givakt!
Till sängs på dagen - vilken lyx.
Syndigt.
Far!
Den där dvärgen frågar efter dig.
Trettonde legionen ska ställa upp
på Marsfältet!
- Vart ska vi?
- Grekland.
Tribun!
- Vad ska jag hälsa Pompejus?
- Javisst.
Ursäkta.
Jag hade glömt bort dig.
Huden är lite torr.
Olja in honom innan han överlämnas.
- Jag vågar inte fråga...
- Gåvor till Servilia.
Så fin du är. Får jag se...
Jag är så stolt över dig.
Varför ger vi Servilia gåvor?
Den gamla geten står på god fot med Cato.
- När Caesar och Antonius besegrats...
- Om de besegras.
När de besegrats
behöver vi hennes goda vilja.
- Och den köps så här?
- Varför inte?
En stor penis är alltid uppskattad.
- Räcker det inte?
- Efter det du gjort?
- Vad har jag gjort?
- Snälla! Jag är inte dum.
Det var du som fick Caesar
att förskjuta henne.
- Det vet inte hon.
- Inte?
- Hon är inte heller dum.
- Hon saknar list.
Om hon visste
skulle vi ha hört talas om det.
Du vet väl bäst.
Du ska överlämna gåvorna
och höra hur hon tänker.
Hon har alltid tyckt om dig.
Och du ska resa till Mediolanum.
Timon tar dig dit.
Där finns en mycket bra akademi.
- Jag förstår inte.
- Du är man nu.
Rom är inte säkert för män av julisk ätt.
Hans tånaglar är fula.
Måla dem och sätt blommor på huvudet.
Och skicka över sex tunnor is.
Sex tunnor is.
Se inte så dumma ut.
Jag vet vad jag gör.
Din mor är alltför vänlig.
Varför denna generositet?
Det är ett vänskapsbevis.
Vänskap.
Tacka din mor för hennes...vänskap.
Jag hoppas att en dag kunna
återgälda hennes...vänskap.
Då ska jag gå.
Ursäkta mig.
Vänta.
Förlåt mig för mitt dåliga humör.
Det finns inget att förlåta.
Jag har känt dig sen du var liten.
Du har ett gott hjärta.
Jag vet att du inte kan rå för
vad andra gör.
Det vet jag.
Jag kan inte...
Du behöver inte förklara.
Hälsa din mor
att jag är tacksam för gåvorna
och att jag uppskattar
hennes vänskap, nu som förr.
Du måste komma och hälsa på igen.
- Det ska jag.
- Säkert?
Jag vill inte att vi ska vara ovänner.
Jag lovar.
Sköt dig nu.
Gör som du blir tillsagd.
Jag väntar där ute.
Må Bellona skydda dig.
Och Juno bevara dig.
En flotta har avseglat mot Grekland
med general Marcus Antonius armé.
Månadens bröd tillhandahålls
av de capitolinska mjölnarna.
De använder enbart det finaste mjöl.
Äkta romerskt bröd för äkta romare.
Det här är skit! Jag är genomsur.
Lugn, vi har offrat till Triton.
Kan inte Triton hålla mig torrare
än så här kan han suga min kuk!
Varför kan du inte hålla
din stora käft?!